Leningrad, Neuvostoliitto, 1946
Ensimmäinen talvi 2. maailmansodan jälkeen
Perustuu tositarinaan...
Naisten kauttakulkuleiri 3459
Katse ylös!
Nouskaa ylös! Nouskaa ylös, minä sanoin!
Ylös!
Haloo? Tämä on kapteeni Olga Alexandrova, kauttakulkuleiri 3459.
Haloo? Haluan puhua eversti Pavlovin kanssa.
Haloo?
Eversti Pavlov?
Eversti Pavlov, mikä kunnia.
Andrei...
Minulla on vähän uutta lääkettä.
Onko päänsärky helpottanut?
Olga yrittää löytää meille lisää töitä-
- joten kun leiri on tyhjä niin sinun pitäisi vähän levätä.
Hänen pitää touhuta, muuten hän muistaa liikaa...
...kuten me kaikki.
- Ne ovat miehiä! - Saksalaisiako?
Saksalaisia miehiä.
Vaikuttaa siltä että toveri Pavlov tekee meille pikku kepposiaan.
- Veräjä oli auki. - Leiri on tyhjä, kapteeni.
51 sotavankia.
Niitä oli 53.
Allekirjoitus tähän.
Tehän voitte aina esittää virallisen valituksen.
Riivatun kylmä.
- Me tarvitaan ne takit. - Ei vielä.
Vain kourallinen naisia. He eivät tiedä mitä tekisivät meille.
Odottakaa...
Älkää ampuko!
Te tapoitte koko minun perheeni, senkin pirut!
Vaiti!
Sota on ohi...
Tämä on sisarestani. Tämä Sashasta.
Viekää hänet pois!
Ylös!
Se oli lähellä.
Olisit voinut saada meidät kaikki tapetuiksi.
Hän oli hyvä mies.
Kirotut venäläisakat.
Mitä sinä odotit, kun tietää mitä me teimme heille?
Olga sanoi että 48 heistä kuoli Sverdlovskin kaivokseen.
Meidän pitää pyytää lisää ruokaa.
Natalia, et kai ajattele että meidän tosiaan pitäisi huolehtia heistä?
He saivat nähdä nälkää kaivoksessa Sama sopisi näillekin.
Muistatko mitä meidän piti syödä Leningradissa? Syököön sitä samaa.
He ovat sikoja. He ovat tottuneet siihen.
- Schmidt? - Kyllä.
- Schonfelder? - Ei, Schönfelder.
Älä viisastele!
- Vogel? - Kyllä.
Weber?
Hän on Weber.
Korpraali Weber.
Korpraali Martin Heinrich Weber.
- Voi luoja, Olga, pysäytä hänet! - Riittää jo, Vera!
- Wirth? - Kyllä.
Nehring? Müller...
Ripuliako?
Meillä kaikilla on ollut, sen takia mitä syötiin kaivoksessa.
Miehillä on nivelkipuja, vuotavat ikenet, hampaat irti, keripukkia...
- Oletteko lääkäri? - En.
Kuka te olette?
Bort.
Max Bort.
- Mikä hänessä on vikana? - Hän sai sirpaleen päähän.
Hänet paikattiin kokoon.
Hän vaikuttaa aika sävyisältä.
Me kaikki ollaan sävyisiä.
- Kiitos. - Ulos, ennenkuin ilmoitan sinut.
Hyvä tohtori.
Kiitos että sallitte tämän.
- Eversti Pavlov! Miten hauskaa. - Ilo on minun puolellani, kapteeni.
Mutta olen kuullut eräitä aika onnettomia huhuja.
Mitä niin, eversti Pavlov?
Pikku lintu kuiskasi että vankinne viettävät täällä ilon päiviä.
Pitääkö se paikkansa, kapteeni Olga Alexandrova?
Ehdottomasti ei, eversti Pavlov.
Juuri sen halusin kuulla, kapteeni.
Nyt minun pitää katsoa vankien lääkäriraportteja.
Haluan tavata tohtorin yksin, kiitos.
- Kiitos, toveri. - Tarvitsemme sitä muonaa.
Ja vähän lääkkeitä. Emme selviä talvesta niillä mitä lähetitte.
Te aliarvioitte itsenne, toveri.
- Miten Andrei jaksaa? - Andreiko?
Näin hänet portilla. Hän näytti voivan paremmin.
Mutta ehkä teille olisi parempi jos hän olisi oikeassa parantolassa.
- Voin hoitaa häntä paremmin täällä. - Niin varmaan voittekin, toveri.
Antakaa kun kerron teille jotain.
Vain tässä leirissä voi olla useita korkea-arvoisia sotarikollisia-
- jotka piileskelevät vankien seassa.
Puolue haluaa tuloksia. Pidämme sakut täällä kunnes onnistumme.
Ja ajattelin että joku joka tutustuu vankeihin henkilökohtaisesti-
- tai jopa intiimisti, voisi päästä parhaiten perille totuudesta.
Joku johon vangit luottavat. Joku jolla on integriteettiä.
Esimerkiksi lääkäri.
Mitä pyydätte minulta, toveri?
Mitä luulette minun pyytävän teiltä, toveri?
Pankaa töpinäksi!
Vauhtia, sanon minä!
Toveri Pavlov, voitte luottaa että tärkein priorisointimme on...
Tule tänne, lapseni.
Tule.
Mikä sinun nimesi on?
Zin... Anteeksi, tarkoitan kansalainen Tyomina.
Nauroit niin iloisesti. Miksi?
Riisu takkisi.
- Takkiniko? - Niin, riisu se.
Käänny minuun päin.
Riisu puserosi.
Ja rintaliivit.
Riisu rintaliivit nyt!
Tee se!
Anna fasistipoikaystäväsi nähdä.
Miten kiltti tohtori.
Tiedän tarkalleen mitä tässä leirissä tapahtuu.
Toveri Pavlov...
Tämä on käsky, Peter. Pysy kaukana hänestä.
Pysy kaukana kaikista. Koskaan ei tiedä minkä tartunnan voi saada.
Hän on oikeassa. Venakot ovat paholaisen omia lumppuja.
Eivät kaikki.
Eräät ovat aika söpöjä.
Oliko sinulla venäläistä tyttöystävää?
Müller, oliko minulla vai eikö ollut venäläisiä tyttöystäviä?
Kyllä vain, maalaispoika, olihan minulla venäläisiä tyttöystäviä.
Se oli vastoin meidän määräyksiämme.
Minä tein m. Ääräysteni mukaan, Klaus. Alä huolehdi siitä.
Minä en vain tuhlannut kuuliani niihin.
Sinulla oli tuuria. Pysy nahoissasi niin jäät ehkä henkiin.
Kaikki nuo saksalaissotilaat jotka tuijottavat häntä-
- kuin eivät olisi ikinä nähneet oikeaa naista.
- Hän tietää jotain. - Hän vain nauttii pelottelusta.
Kukahan hänen "pikku lintunsa" on.
Mistä te kaksi puhutte?
Hän halusi vain nähdä vankien lääkäriraportit.
Älkää sanoko että epäilette minua?
Minä epäilen kaikkia.
Jos pelastat jonkun niin hän voi osoittautua sotarikolliseksi.
Jos ilmiannat jonkun toisen niin hän voi osoittautua viattomaksi.
Pavlov hirttää hänet silti, ja sinä vältyt karkoitukselta.
Kaikki on niin ennenkuulumattoman loogista.
Ulos siitä!
Ulos!
Kiiruhtakaa ulos!
- Onko tässä kaikki? - Kaikki läsnä.
Kun teidät vangittiin käskettiin teitä antamaan kaikki tiedot.
Osa ei tehnyt niin. Jotkut valehtelivat. Osa keksi uusia nimiä.
Se oli täysin ymmärrettävää ajatellen teidän rikoksianne.
Mutta niitä teistä jotka osallistuivat SS: N kauheisiin tekoihin...
...ei uusi nimi tule auttamaan. Teidät paljastetaan.
Ja kun teidät paljastetaan ei teitä tulla käsittelemään...
...sotavankeina, vaan sotarikollisina.
1941, miehitetyllä Leningradin alueella teki SS-divisioona-
- erään eversti Heinrich Lombardin johdolla apunaan-
- eräs kapteeni Erik Neivach laittomia tekoja.
Yhdessä he valmistautuivat murhaamaan Venäjän kansalaisia.
Miehiä, naisia ja lapsia.
Nimi?
- Nehring. Arthur Nehring. - Nimi?
Nehring...
- Nimi? - Müller. Ernst Müller.
Sotilas, miksi te olette hermostunut?
Hän pelkää.
Me olemme voitettuja ja teidän vallassanne.
Joten me kaikki olemme peloissamme.
Nehring, Müller...
...astukaa esiin.
Kapteeni Neivach.
Se en ollut minä. Se oli hän.
Eversti antoi käskyt! Hänet te haluatte ettekä minua!
- Minä olen syytön! - Överste Lombard...
Olemme varmoja ettei kukaan teistä, ei einutkaan-
- tule välttämään neuvosto-oikeutta.
Kuka on tuo vanki jolla on arpi silmän yläpuolella?
- Minä en tiedä. - Etkö tiedä mikä hänen nimeään?
Sinun pitäisi tietää, Andrein takia.
8 toukokuuta 1945, Fasistisaksa...
...antautui urhoollisen neuvostoarmeijan edessä.
Me olemme osoittaneet saksalaisille suurta inimillisyyttä.
Säästimme heidän henkensä ja annoimme katon pään päälle.
Me jaoimme ruoan heidän kanssaan.
Annoimme heille mahdollisuuden puhdistautua syyllisyydestään.
Mutta rikosten luonteesta johtuen osa heistä on-
- yhä neuvostokansan vihollisia.
He yrittivät välttyä rangaistukselta.
He eivät onnistuneet.
Näiden miesten on aika maksaa teoistaan.
Me tulemme selviämään tästä, sinä ja minä.
Jos vain autamme toisiamme.
Millä tavoin ajattelit?
Lääkäri pitää sinusta.
Niin se on. Usko minua, minä tiedän miten se toimii.
Hengittäkää sisään.
Syvään.
Kääntykää.
Se on ampumahaava.
- Onko jokin hullusti? - Ei, te olette hyvässä kunnossa.
Huomenta tohtori.
Peter?
Kuolleita?
Kaikki ovat kuolleita.
- Ovatko nämäkin kuolleita? - Kaikki.
- Minä en totu tähän koskaan. - Sinun täytyy.
- Me olemme kai vain orjia. - Kaikki ovat samassa veneessä.
Meidän täytyy pitää yhtä. Meillä ei ole muita täällä.
Bort!
Llmottaudu välittömästi tohtorin luona.
- Hän ottaa työkalut mukaan. - Jaaha, tohtorille.
- Vältyn ainakin hetken kylmältä. - Sinulla on tuuria.
- Mitä nyt? Pelkäättekö rottia? - En, entä te?
Leningradissa rotat tuskin jaksoivat liikkua.
Emmekä mekään.
Otimme kiinni hännästä ja löimme uunin kylkeen ja paistoimme ne.
Me söimme niitä nahkoineen päivineen.
Eversti Pavlov, muona on sellaista kuin sen pitää olla.
Tämä ei ole erityisen laiha, vai kuinka?
Hänän on ylensyönyt.
Pienentäkää heidän annoksiaan kolmanneksella.
En voi sallia saksalaisia vankeja lihotettavan kun-
- neuvosto-kansalaiset kulkevat nälissään.
Neuvostoliiton kansa on osoittanut suurta armeliaisuutta.
Paljon suurempaa kuin ansaitsisitte.
Osa teistä ehkä haluaa sovittaa rikoksensa.
Toiset toivovat välttyvänsä täysin rangaistukselta.
Minä näen sen.
Mitä me teemme vangeille toveri?
Antaa heidän olla täällä ulkona ja ajatella pahoja töitään.
Toveri tohtori...
Teidän pitäisi huolehtia paremmin huonokuntoisesta puolisostanne.
Et ole niin loukkaantunut kuin ihmiset luulevat, vai mitä Andrei?
Vaimosi on hyvin viehättävä.
Eikö se huolestuta sinua kun hän viettää päivät miesten kanssa?
- Mitä se pirulainen sanoi Olgalle? - Olemme kaikki samalla puolella!
Paitsi kun näimme nälkää oli hän NKVD: N bunkkerissa...
Hän voi lähettää sinut Siperiaan.
Siperiassakin tarvitaan tohtoreita.
- Terveisiä "siltä perkeleeltä".
Lasit esiin.
Kaikki tarvitsevat joskus vodkaa.
Pavlov kyseli Klaus Prompstia ja Max Bortia.
Hän epäilee heitä, joten pidämme silmällä heitä.
- Ja Andreita myös. - Andreita?
- Miksi Andreita? - Pavlov ei usko hänen selviävän.
- Hän sanoo että mies pitää korvata. - Silloin seuraan hänen mukanaan.
Rauhoitu, hän katsoo että mies voisi paremmin parantolassa.
Minä luulen että se olisi Siperiassa.
Meidän pitää olla varovaisia.
Päivän tarkastus ei ollut satunnainen keksintö.
Joku vakoilee meitä.
- He tulevat nääntymään nälkään. - Emme ole heille velkaa mitään.
Me emme ole myöskään heidän pyöveleitään.
Uskotko todella että minä välitän hiukkaakaan noista natseista?
Meillä on kuitenkin velvollisuuksia meille uskottuja vankeja kohtaan.
Silloin me tarvitsemme kunnon työn ja oikeaa ruokaa heille.
- Vaunuhallit rautatien luona? - Se hullu juutalainen?
Yakov tarvitsee varmasti ylimääräisiä työläisiä.
Saat pitää heitä niin kauan kuin haluat.
- Kunnes heidät sijoitetaan taas. - Niin, se lisää kai vähän vauhtia.
- Voitko antaa heille ruokaa? - 2 ateriaa päivässä kuten lupasin.
Tässä minä olen ja ruokin saksalaisia.
Se sujuu oikein hyvin.
He työskentelevät kovasti ja ovat tehokkaita.
He ovat yksinkertaisesti hyvin saksalaisia.
- Sota on ohi, Yakov. - Ehkä heille.
Minä kaipaan yhä niin monia asioita.
- Natalia... Anteeksi toveri. - Ei se mitään.
Eikö lapsen kuten Zinan pitäisi saada kokea elämän iloja.
Tanssia. Huulipunaa.
Musiikkia. Minä kaipaan musiikkia.
Ajattele jos he voisivat palauttaa kaiken entiselleen.
- Jokaisen sillan, rakennuksen... - Jokaisen tanssipaikan.
Muistatko vuosittaisen ratapihatanssin?
Minulla on musiikki ja koristeet ja jopa instrumenttimme.
Tarvittaisiin vain orkesteri.
Ajattele jos voisimme laittaa "musikaalisen lahjakkuuden"-
- "kovaan ja tehokkaaseen työhön".
Saksalaisilla on Beethoven ja Brahms. Joku heistä on muusikko.
Mitä Pavlov sanoisi?
Joillain Moskvan leireillä sallitaan musiikki. Miksi ei täällä?
Voimme sanoa sitä "ideologiseksi rangaistusaktiviteetiksi".
Sinä olet nero!
Lepo!
Pitäkää kiirettä, meillä ei ole koko päivää aikaa.
Minä ymmärrän...
Kyllä! Minä olen juutalainen!
Hän on juutalaispiru.
Mitä te aiotte tehdä sille?
Kas niin Hans. Siitä vaan.
Hyvä.
Et arvaa mitä vaati että sitä ei poltettu piirityksen aikana.
Olkaa hyvät.
Meidänkin olisi pitänyt mennä bändiin mukaan.
Ja mitä sinä soitat, maalaispoika?
Mitä instrumenttia sinä soitat?
Tule mukaan.
Hyvä.
Soita nyt.
Ei, ei niin.
Hyvä.
Ottakaa ja korjatkaa soittimenne ja opetelkaa saamanne laulut.
Eikö olekin kaunista?
Meidän täytyy puhua. Se on tärkeää.
Ystäväsi tohtori on kysellyt minulta asioita. Sodasta ja meistä.
- Mitä sinä sanoit hänelle? - En mitään.
Entä sinä? Luuletko että voimme luottaa häneen?
- Miksi sinä kysyt minulta? - Koska hän pitää sinusta.
Ja sinä pidät hänestä.
Jos annamme muutaman nimen voimme ehkä päästä Saksan junaan.
Ehkä Beckmeyerin ja Ritterin? Kukaan ei tule kaipaamaan heitä.
Sitäpaitsi he eivät taida selvitä kovinkaan pitkään.
Tai Dresslerin. Siitä maalaispojasta ei ole paljon mihinkään.
Pysy pois luotani.
Ajattele asiaa.
Bort! Seuraa minua! Se on tohtorin määräys.
- On aika valita puoli. - Minä pysyn omalla puolellani.
Tiedän kuka olet ja kuka olit. Ja tiedän mitä sinulla on mielessä.
Tule sisään!
Te halusitte tavata minut.
Venäläiset rotat ovat kovempia kuin luulimmekaan.
Teidän ei olsi pitänyt alkaa työtä jos ette selviä siitä.
Minä haen työkaluni.
Bort...
Mitä tekisitte päästäksenne täältä pois?
Saadaksenne matkustaa vaimonne luokse?
- Minä en petä kansaani. - Kansasi murhasi syyttömiä siviilejä.
Kuinka monta sinä tapoit?
Kuinka monta lasta?
Jos tyttö tulisi juosten sinua kohti kranaatti kädessään...
...niin ampuisitko silloin hänet?
Sinä siis tapoit venäläisiä pikkutyttöjä?
En.
Mutta minä näin heidän tappavan ja myös tapettavan heitä.
Hae työkalusi.
Luuletko sinä todellakin että minä olen lapsenmurhaaja?
Minä en enää tiedä mihin uskoa.
Entä Klaus Prompst?
Onko hän sotarikollinen?
Kysy häneltä itseltään.
Zina?
Zina, missä hitossa sinä olet?
Zina!
Natalia! Sokeria!
Ja perunoita.
Meidät tullaan vangitsemaan.
- Hirtetään! - Mistä sinä puhut?
Tule.
Minä sain toimituksen kaksi päivää sitten ja se on hävinnyt.
Katso!
Katso tätä. Ja tätä.
- Pavlov tulee ammuttamaan minut. - Tiedätkö sinä jotain tästä?
Se olet sinä. Senkin varastava pikku...
- Mitä nyt Zina? - Ei mitään.
Minä olen raskaana.
Helvetin huora!
- Minun täytyy raportoida tästä. - Ehdottomasti ei.
Mutta Olgan ja Elenan täytyy saada tietää.
Mitä meidän täytyy saada tietää?
Minä huolehdin tästä.
No?
- Minä määrään sinut kertomaan. - Niin että voit juoruta Pavloville?
Anteeksi?
Haluatko todellakin tietää kuka informoija on?
Tässä. Se on kahdeksas. Sinä ehkä tunnet käsialan.
"Tohtori on vakooja. Hän on töissä natseille, neuvostovaltiota vastaan."
"Ja hän myrkyttää minut tableteilla."
Andrei...
Hän ei tiedä mitä hän tekee.
Mutta jos sanoisin sen Pavloville hän veisi hänet pois täältä.
Andrei...
Joku on yrittänyt lähettää vääriä raportteja Pavloville.
Se voi aiheuttaa minulle isoja ongelmia.
Ei!
Katso...
Muistatko tämän?
Me rakastimme tanssia. Näetkö?
Andrei.
Andrei...
Sen täytyy loppua!
- Osaavatko he soittaa? - Osa heistä osaa.
Toveri Pavlov.
On aikaista, joten se ei ole kovin vaikeaa.
Ei.
Zina, sinä et voi synnyttää lasta.
Minä en aio tappaa sitä!
Meillä on toisemme. Me rakastamme toisiamme.
Mitä muuta tarvitaan?
Poikaystävä.
Ylös siitä!
Juuri näin käy vangeille jotka varastavat ruokaa.
Zinotchka!
Natalia, sinä voit tehdä jotain. Auta nyt minua!
Toveri Pavlov. Saanko puhua kanssanne?
Minä luulen tietäväni missä ruoka on.
- Missä? - Seuratkaa minua.
Missä avaimet ovat?
Avaimet.
Pitäisikö minun etsiä varastettuja perunoita näistä univormuista toveri?
Pidättäkää hänet, hän on petturi.
Pidättäkää hänet! Hän on petturi!
Olen kauan epäillyt korpraali Tyurinan erikoista käyttäytymistä.
Hän on usein kadonnut ja sitten toiminut kummallisesti.
- Lopettakaa! - Voin selittää. Se en ollut minä!
- Minä olen hyvä kommunisti! - Viekää hänet kuorma-autoon.
- Hyvin toimittu toveri. - Se osoittaa sakun syyttömäksi.
Se voi olla totta. Mutta olen varma että hän on syyllistynyt muuhun.
Etsimämme mies kävi Berliinin yliopistoa, insinöörilinjalla.
Mitä te ehdotatte että minä tekisin?
Toveri, olemme nähneet että olette ilmiantanut neuvostokansalaisia.
Miksi ei yritettäisi saksalaisiakin?
Toveri, ehkä Leningradin NKVD-osaston päällikkö-
- haluaa olla läsnä meidän musiikkijuhlassamme?
Läsnäolonne olisi suureksi avuksi.
Yakov on uneksija. Hän tulee taatusti kutsumaan saksalaiset.
Sitä me emme saa missata.
Huolehdi että paras porukkamme on siellä.
Hitto...
Helvetti soikoon...
Ulos kaikki.
Pitäkää kiirettä!
Ottakaa vaatteet pois.
Riisukaa vaatteet, minä sanon!
He aikovat tappaa meidät.
Missä tohtori ja kapteeni Alexandrova ovat?
Kaikki.
Tätä tietä!
Sisään siitä!
He aikovat kaasuttaa meidät.
Etsikää jotain sopivaa. Pääsette tansseihin. Eikä vain muusikot.
- Mistä vaatteet tulevat? - Kuinka niin?
Häiritseekö se sinua?
Senkin ilkimys.
Meillä on yhdet ruskeat housut. Haluaako joku niitä?
Älkää pitäkö heitä vihollisinanne.
He haluavat että soitatte hyvin, joten tehkää niin.
He tappavat meidät ennen kuin olemme soittaneet ääntäkään.
Niin kuin sinä soitat, se oliskin parempi.
On aika, hyvät herrat. Tulkaa nyt.
Ivan?
Lvan!
Älä vain lopeta!
Lvan!
Siinä sinä olet Ivan. Olen etsinyt sinua. Ovatko saksalaiset tulleet?
Kyllä. Päästänkö heidät sisään?
- Älä, minä teen sen. - Ota rauhallisesti.
- Mikä voi mennä vikaan? - Kaikki, lvan.
Sisään siitä, niin nopeasti kuin pääsette.
Vauhtia, asettukaa paikoillenne!
Kiiruhtakaa! Soittakaa, soittakaa!
Saanko luvan?
Luulen tietäväni ketä miestä te etsitte.
Tämä on viimeinen tanssi. Tarttukaa tilaisuuteen, kaikki!
- Te tanssitte upeasti, tohtori. - Te olette hyvin huomaavainen.
Onko saksalaisilla tätä yliopistossa, vai onko se tyypillisen arjalaista?
En ole lukenut missään yliopistossa.
Ei nyt, Anton. Emme halua pilata juhlatunnelmaa.
Andrei?
Andrei...
Pane se pois.
Avaa portti.
Hän on nuorempi kuin minä.
- Mikä onni sinulla on.
Mitä?
Hän sanoo että olen ensimmäinen tyttö johon hän on kiintynyt.
Uskotko häntä?
En tiedä.
Mutta tiedän että en halua olla yksin.
Silloin sinun pitää seurata sydäntäsi.
Mitä me tehdään?
- Mitä Olga sanoo? - Helvettiin Olga ja Pavlov!
Andrei, avaa portti.
Avaa nyt, Andrei!
Pidä huoli että he ovat takaisin aamunkoitteessa.
Hiton tuuriukot.
Mitä nyt?
Käänny!
Tässä on sinun itsemurhakirjeesi.
Sinä olet suututtanut minut, Max.
Sinä olet menettänyt uskosi.
Ja sinä olet ystävystynyt vihollisen kanssa.
Mutta minä huolehdin että sinä et joudu häpeään.
Perheesi tulee olemaan ylpeä sinusta. Ja myös Saksa.
Sulje silmäsi Max.
- Sinä olet jo kuollut. - Ei!
Hyvä Jumala, on niin kylmää.
- Tunsitko sinä hänet? - Kyllä.
- Yliopistolta? - Hän oli opiskelijani.
Tiedätkö mitä hän teki sodan aikana?
En.
Kun sota alkoi me menetimme yhteyden.
Tietysti.
Hän oli pahamainen jopa SS: N mittojen mukaan.
Toveri, sinä olet todellinen neuvostokansalainen.
Minä olin huolissani että sinä olit eksynyt tehtävässäsi.
Tehtävässäni?
- Mitä te teette? - Andrei vapautetaan tehtävästään.
- Minä luulin että meillä oli sopimus. - Meillä oli. Nyt se on päättynyt.
- Ottakaa minut sen sijaan. - Tämä on parempi.
Natalia.
Pavlov on soittanut.
Stalin on tehnyt vielä yhden sopimuksen liittoutuneiden kanssa.
- Me lähetämme saksalaiset kotiin. - Mitä?
Kuorma-autot tulevat huomenaamulla klo 06:00.
Meillä on vain muutama tunti aikaa. Tulkaa!
- Kuinka monta puuttuu? - Noin tusina. Alä ole huolissasi.
Kun he saavat kuulla pääsevänsä kotiin, tulevat he nopeasti paikalle.
- Pukeudu. Sinä lähdet kotiin. - Ei, se ei voi olla mahdollista.
Se on enemmän kuin mahdollista. Mene nyt heti takaisin leiriin.
SubLand.info